PRVNÍ ZKUŠENOSTI S TERMO-EXPANDIBILNÍMI MEMOKATH STENTY
Our first experiences with thermo-expandable shape-memory Memokath stents
The objective of this article is to present our first experiences with insertion and follow up of nickel-titanium shape memory alloy stents Memokath (Engineers and Doctors, Denmark) in patients with long-term obstruction of urinary tract. We inserted 4 nickel-titanium shape memory Memokath stents from May to December 2006. All patients were men (mean age 69,5 years , range 47–87 years). The stents were inserted in urethral stricture in 3 cases (2 patients for BPH, 1 patient for stricture of bulbar urethra), last Memokath stent was inserted in a patient with ureteral stricture after radiotherapy for GIT tumour. The pacients were followed up for 8 months on the average (range 2–24 months). Decompression of urinary tract have achieved in all pacients. Memokath stent had to be removed in 2 cases: 1× for encrustation (from bulbar urethra, 5 months after insertion), 1× for spontaneous migration of stent (from ureter, 2 months after insertion). There was no problem in pacients with prostate Memokath stents. 1 pacient died due to cardial decompensation 9 months after insertion prostate Memokath stent. 1 patient has had no complication with prostate Memokath stent so far (24 months). Memokath stents has not been inserted in the Czech Republic before. Series of our patients is too small to draw reliable conclusions. We will indicate the insertion of Memokath stents in selected polymorbid or oncology patients in future too.
Key words:
Memokath stent, nickel-titanium shape memory, stricture.
Autoři:
David Miklánek; Jan Doležel; Ivo Čapák; Martin Šustr; Daniel Macík
Působiště autorů:
Oddělení urologické onkologie, Masarykův
onkologický ústav Brno
Vyšlo v časopise:
Ces Urol 2009; 13(3): 211-216
Kategorie:
Kazuistika
Souhrn
Memokath stenty představují jednu z možností zajištění derivace moči horních i dolních močových cest. Autoři uvádějí celkem čtyři kazuistiky, ve kterých popisují své první zkušenosti s Memokath stenty. Jejich inzerce byla indikována ve dvou případech pro benigní hyperplazii prostaty, v jednom případě pro strikturu uretry a v jednom případě pro stenózu distálního ureteru. Přes vysoké pořizovací náklady je skupina pacientů onkologických, eventuálně interně polymorbidních s vysokým rizikem celkové anestezie, u které je endoskopické zavedení Memokath stentu elegantním řešením obstrukce močových cest.
Klíčová slova:
Memokath stent, nikl-titanová tvarová paměť, striktura.
ÚVOD
Řešení striktur horních a dolních močových cest představuje v urologii celou samostatnou kapitolu. Léčba je závislá na příčině, rozsahu, ale i na celkovém zdravotním stavu pacienta. U některých pacientů, např. interně vysoce rizikových nebo vybraných pacientů onkologických, lze u striktur horních i dolních močových cest zvážit zavedení termo-expandibilního stentu s tvarovou pamětí tzv. Memokath stentu (Engineers Doctors, Dánsko).
Jedná se o kovovou spirálu různé délky ze slitiny niklu a titanu, kterou je možno umístit jak do oblasti ureteru, tak i do oblasti bulbární či prostatické uretry. Spirála stentu reaguje na rozdílné teploty: pomocí fyziologického roztoku o teplotě 50 oC lze dosáhnout expanze a „fixaci“ tvaru spirály, při ochlazení na teplotu pod 10 oC dochází k rozvolnění spirály umožňující její snadnou extrakci. Memokath stenty se dodávají v různých délkách, většina z nich má trychtýřovitě rozšířený proximální konec.
V práci uvádíme kazuistiky čtyř pacientů, kterým byl v období od května do prosince 2006 implantován nikl-titanový Memokath stent s tvarovou pamětí.
Kazuistika 1
Polymorbidní pacient (narozen 1919), léčen pro ICHS, st.p. infarktu myokardu, komorové arytmie Lown IVb, chron AVB I. st., stenózu koronárních tepen 70–80%, hypertenzi, po bilaterální tromboflebitidě v anamnéze.
Dlouhodobě sledován i urologicky: 1978 otevřená prostatektomie pro adenom, 1998 transuretrální prostatektomie pro recidivu, 1999 zjištěna striktura membranózní uretry a provedena plastika močové trubice bukálním štěpem. Od ledna 2006 slabý proud moči, zjištěna dlouhá striktura v oblasti penilní až bulbární uretry, řešena dilatacemi do Ch 18 v měsíčních intervalech. Pacient pro celkovou anestezii značně rizikový. V říjnu 2006 inzerován v lokální anestezii uretrální Memokath stent délky 4 cm, proximální konec umístěn těsně pod sfinkter močové trubice, distální konec zasahoval do zdravé sliznice bulbární uretry. Již měsíc po zavedení stentu udává pacient slabý proud moči, dysurie. V moči Enterococus faecalis, dle citlivosti přeléčen Augmentinem tbl po dobu 7 dnů. Po přeléčení antibiotiky došlo k ústupu iritativních symptomů, avšak slabší proud moči přetrvává. V březnu 2007 provedena flexibilní urethroskopie s nálezem výrazných inkrustací na metalickém stentu; proto aplikován studený fyziologický roztok o teplotě 10 oC a rozvolněný stent extrahován.
Pacient je opět zván na pravidelné dilatace močové trubice, nyní v intervalu 4–5 týdnů.
Kazuistika 2
Pacient (narozen 1931) léčen pro kardiální insuficienci, pacemaker in situ pro AVB II.–III. stupně (od roku 1983), reimplantace 2005 – režim VVIC.R. Mírná retence N-látek (U 9 mmol/l, krea 140 μmol/l), v anamnéze infekční hepatitida (1969), stop-kuřák od roku 2004, předtím 40 cigaret/den.
Pacient byl mnoho roků léčen alfablokátory a finasteridem pro syndrom dolních močových cest při zvětšené prostatě. Per rectum: prostata 5 × 4 cm, v září 2006 akutní retence moči, zaveden permanentní katétr. Závažná interní onemocnění značně zvyšovala riziko podstoupení operace prostaty.
V říjnu 2006 byla v lokální anestezii provedena flexibilní uretroskopie, opakovaně naměřena délka prostatické uretry 70 mm a inzerován prostatický Memokath stent od hrdla po subkolikulární řasu uretry. Po zákroku pacient močí spontánně, proud moči dobrý. Došlo k vymizení zánětlivého nálezu v moči a k výraznému zlepšení kvality života. Poslední kontrola pacienta probíhá v dubnu 2007 – výsledky zavedení Memokath stentu nadále velice uspokojivé, u pacienta se však nově objevují otoky DKK, internistou upravována medikace. Pouze o 2 dny později pacient náhle umírá v kavárně na kardiální dekompenzaci.
Kazuistika 3
Pacient (narozen 1937) od roku 2001 mikční potíže: slabý proud moči, nutnost přitláčet při močení, nykturie 2×. Užíval různé druhy alfa-blokátorů s částečným efektem. V lednu 2006 provedena resekce colon transversum pro adenokarcinom intestinálního typu, grade 1 – pT3 N0 M0 (stadium II), adjuvantně 5× podána chemoterapie.
V březnu 2006 akutní retence močová, PSA 9,52 ng/ml (krátce po retenci), nález per rectum: prostata 4 × 4 cm, plochá, ohraničená, hladkého povrchu, bez hmatných uzlů. Zaveden permanentní katétr. Plánováno operační řešení prostaty, dle vyjádření anesteziologa pacient pro výkon v celkové anestezii se závažným anesteziologickým rizikem ASA IV z důvodu generalizovaného cévního onemocnění. Pacient není schopen ani spinální anestezie s ohledem na ICHS chronické se syndromem anginy pectoris (uvedeno postižení tří koronárních tepen) a také s ohledem na cévní onemocnění mozku (COM) se stenózou a. carotis interna (ACI) vlevo. V další komorbiditě diabetes mellitus 2. typu na perorální medikaci, hypertenze, ischemická choroba dolních končetin.
Pacient si přeje urologické řešení, odmítá dlouhodobé výměny permanentního katétru.
V květnu 2006 v lokální anestezii zaveden prostatický Memokath stent, po změření délky prostatické uretry zvolena délka stentu 50 mm. Šest měsíců po zákroku opakovaně hraniční kultivační nález v moči: Klebsiella pneumoniae – 1× pro dysurie přeléčeno antibiotiky dle citlivosti, od roku 2007 močový sediment negativní. V únoru 2007 PSA 7,95 ng/ml, f/t 0,31, provedena punkční biopsie prostaty – histologie: bez záchytu malignity. Pacient močí volně, stent nadále zůstává i po 3 letech in situ, pacient je s dosaženým stavem spokojen. Onkologicky pravidelně sledován, poslední kontrola leden 2009 – bez evidentní recidivy základního onkologického onemocnění.
Kazuistika 4
Obézní pacient (narozen 1959), body mass index (BMI) 34,8, s prokázanou familiární adenomatózní polypózou GIT (FAP), 2004 zjištěn adenokarcinom rektosigmatu, 4v dubnu 2004 chirurgem provedena paliativní resekce dle Hartmanna, iniciálně pT4 pNmin. 2 M0 – histologie: adenokarcinom s hlenotvorbou G2. V květmu 2004 konkomitantní chemo/ radioterapie (5-FU II série + 50,4 Gy na oblast tumoru v pánvi), původní suspekce na infiltraci močového měchýře endoskopickým vyšetřením močového měchýře neprokázána. V srpnu 2004 chirurgická operační revize s reresekcí pahýlu rekta – histologicky: zbytkový hlenotvorný adenokarcinom v pahýlu rekta. Prosinec 2004 až březen 2005 čtyři cykly chemoterapie, prosinec 2005 provedena CT/ PET fúze bez evidence recidivy tumorózního procesu, náhodný nález distální ureterolitiázy s asymptomatickou hydronefrózou vpravo.
Urologicky poprvé vyšetřen v lednu 2006, pro výše uvedenou hydronefrózu vpravo, provedena punkční nefrostomie. V únoru 2006 v režii chirurgů provedena subtotální kolektomie s terminální ileostomií pro FAP, v jedné době ureterolitotomie distální ureterolitiázy vpravo s peroperačním zavedením JJ stentu do pravého močovodu. Double J stent extrahován po 6 týdnech. Dle fázové scintigrafie ledvin podíl funkce pravé ledviny 20%, levé 80%, o 3 měsíce později podíl funkce vpravo pouze 12%. V červenci 2006 levostranná renální kolika, při UTZ vyšetření nález hydronefrózy vlevo, v laboratorních hodnotách elevace U na 13 mmol/l, kreatininu na 519 μmol/l. Akutně zajištěna derivace moči punkční nefrostomií s postupnou úpravou hodnot N-látek. Při nefrostomogramu zjištěna stenóza distálního ureteru v délce 12 cm. Vzhledem k funkčně solitární ledvině vlevo, opakovaným laparotomiím, stavu po radioterapii pánve i obezitě pacienta se rozhodujeme stenózu řešit zavedením Memokath stentu. V říjnu 2008 v krátké celkové anestezii zaveden 15 cm dlouhý Memokath stent do levého ureteru. Exaktní poloha stentu ověřena peroperační skiaskopií, nefrostomický drén z levé ledviny extrahován.
Již v prosinci 2006 však dochází k distální dislokaci Memokath stentu s protruzí distálního konce do močového měchýře, proto stent endoskopicky extrahován a týž den opět provedena punkční nefrostomie vlevo. V lednu 2007 provedena další urologická operace: resekce distálního ureteru vlevo a jeho náhrada tubulizovaným lalokem ze stěny močového měchýře; levý ureter implantován refluxně side- to-side do vrcholu laloku. O 2 týdny později extrahována nefrostomie, 6 týdnů po operaci extrahován JJ stent zleva. Hojení rány per secundam s nutností provedení resutury rány. Na kontrolní IVU přetrvává dilatace levé ledvinové pánvičky (refluxní etiologie), při funkčně solitární levé ledvině však kreatinin v rozmezí normálních laboratorních hodnot (96 μmol/l). Poslední kontrolní fázová scintigrafie ledvin proběhla v dubnu 2008: levá ledvina s přiměřenou funkci, s mírnou retenci radiofarmaka v kalichopánvičkovém systému a s mírně zpomalenou exkreci, bez známek blokády v odtoku. Pravá ledvina zcela afunkční.
Pacient má nyní dva roky po posledním operačním výkonu na močových cestách, stacionárně dilatovaný dutý systém vlevo, kreatinin/S 91 μmol/l, došlo k vymizení hydronefrózy vpravo (retrahovaná ledvina). Dle aktuálního onkologického přešetření nejsou u pacienta t.č. známky recidivy onkologického onemocnění.
Diskuse
Zprávy o stentování prostatické uretry se objevují od roku 1980 (1). Od té doby bylo popsáno nejméně 20 typů prostatických stentů (silikonové, bioabsorbovatelné, UroLume, metalické atd.). Účinnost uvolnění obstrukce u Memokath stentů je srovnatelná se stavem po transuretrální resekci prostaty (TURP), nicméně heterogenita většiny souborů (pacienti s benigní hyperplazií prostaty i karcinomem prostaty) neumožňuje hodnotit spolehlivě dlouhodobé výsledky (2). Chybí také studie porovnávající Memokath stenty s alternativními metodami léčby u pacientů LUTS (low urinary tract symptoms) nebo akutní močovou retencí (3).
Uretrální stenty se začaly těšit popularitě cca od roku 1988 (4), v oblasti bulbární uretry je však popisováno až 50% selhání uretrálního stentu (5). Někteří autoři uvádějí za primárně nevhodné zavádění uretrálních stentů u striktur delších než 2 cm (6). Pokusy o stentování ureterů jsou popisovány již v 19. století (Simon), silikonový stent v roce 1967 (Gibbons), první zavedení JJ stentu publikoval v roce 1978 Finney a Hepperlen (7). Metalické stenty ze slitiny titanu jsou v literatuře zmiňovány od roku 1992 (8). Použití Memokath stentů k překlenutí striktury ureteru bylo poprvé využito v roce 1996 (9). Jejich výhodou je menší náchylnost k inkrustacím, stenty umístěné v ureteru dovolují zachovat peristaltiku močovodu nad a pod strikturou, současně také nedochází k vesikoureterálnímu refluxu a nepůsobí dyskomfort spojený s iritací sliznice močového měchýře. U stentů prostatických, případně uretrálních je zavedení velice rychlé a pro pacienta minimálně zatěžující. V případě potřeby je metalický stent snadno odstranitelný.
Nevýhodou těchto stentů je jejich možná migrace a v neposlední řadě také vysoká pořizovací cena. V České republice je prostatický a uretrální Memokath stent dodáván cca za 31 500 Kč a ureterální za 49 500 Kč (ceny bez DPH).
Naše první zkušenosti ukazují potřebu vhodného kandidáta pro použití Memokath stentů pečlivě a uvážlivě indikovat. Největší prospěch z inzerce Memokath stentů mají dle našeho názoru pacienti s vysokým rizikem celkové anestezie, případně pacienti s vyšším rizikem komplikovaného hojení při klasickém operačním přístupu – například pacienti po opakovaných operacích v kombinaci s radioterapií dané oblasti apod. Na našem pracovišti jsme všechny pacienty konzultovali s odborným zástupcem firmy dodávajících Memokath stenty, který posléze byl také osobně přítomen výkonům na operačním sále.
Závěr
V České republice nebyly Memokath stenty dosud implantovány.
Uvedený soubor pacientů je příliš malý, aby mohly být vyvozeny spolehlivé zobecňující závěry.
U pečlivě vybrané skupiny pacientů, ať už onkologických, nebo neonkologických, z interního hlediska rizikových pro celkovou anestezii se Memokath stenty jeví jako vhodná metoda k dlouhodobému uvolnění obstrukce horních i dolních močových cest.
Práce byla podpořena vědecko-výzkumným záměrem MOÚ: MZ0MOU2005.
Došlo: 17. 12. 2008.
Přijato: 29. 5. 2009.
Kontaktní adresa
MUDr. David Miklánek
Oddělení urologické onkologie,
Masarykův onkologický ústav
Žlutý kopec 7, 656 53 Brno
e-mail: miklanek@mou.cz
Zdroje
1. Fabian KM. The intra-prostaic „partial catheter“ (urological spiral). Urologe A 1980; 19: 236–238.
2. Flanigan RC, Reda DJ, Wasson JH, et al. 5-year outcome of surgical resection and watchful waiting for men with moderately symptomatic benign prostatic hyperplasia: a Department of Veterans Affairs cooperative study. J Urol 1998; 160: 12–17.
3. Armitage J, Rashidian A, Cathcart J, Emberton M, van der Meulen J. The thermo-expandable metallic stent for managing benign prostatic hyperplasia: a systematic review. BJU Int 2006; 98: 806–810.
4. Milroy EJ, Chapple CR, Copper JE, et al. A new treatment for urethral strictures. Lancet 1988; 1: 1424–1427.
5. Milroy EJ, Allen A. Long-term results of UroLume urethral stent for recurrent urethral strictures. J Urol 1996; 155: 904–908.
6. Wilson TS, Lemack GE, Dmochowski RR. Urolume stents learned. J Urol 2002; 167: 2477–2480.
7. Saltzman B. Ureteral stents indications, variations and complications. Urol Clin North Am 1988; 15: 481–491.
8. Lugmayr H, Pauer W. Self expanding metal stents for palliative treatment of malignant ureteral obstruction. Am J Radiol 1992; 159: 1091–1094.
9. Kulkarni R, Bellamy E. A new thermo-expandable shape-memory nickel-titanium alloy stent for the management of ureteric strictures. BJU Int 1999; 83: 755–759.
10. Arya M, Mostafid H, Patel H, Kellett M, Philp T. The self-expanding metallic ureteric stent in the long-term management of benign ureteric strictures. BJU Int 2001; 88: 339–342.
Štítky
Detská urológia Nefrológia UrológiaČlánok vyšiel v časopise
Česká urologie
![Číslo 3](https://www.prelekara.sk/media/cache/resolve/journal_issue/media/image_pdf/59e13f61a9d9f0b83441fc8d653d553f.jpeg)
2009 Číslo 3
- Aktuálne európske odporúčania pre liečbu renálnej koliky v dôsledku urolitiázy
- MUDr. Šimon Kozák: V algeziológii nič nefunguje zázračne cez noc! Je dôležité nechať si poradiť od špecialistov
- Vyšetření T2:EGR a PCA3 v moči při záchytu agresivního karcinomu prostaty
- Lék v boji proti benigní hyperplazii prostaty nyní pod novým názvem Adafin
Najčítanejšie v tomto čísle
- Ruptura ledviny jako komplikace extrakorporální litotrypse pyelolitiázy
- PRVNÍ ZKUŠENOSTI S TERMO-EXPANDIBILNÍMI MEMOKATH STENTY
- Botulinumtoxin a jeho aktuální možnosti použití v urologii
- Exkurze do vědeckých lékařských informací – impakt faktor a H -index