Očkování proti pneumokokům u dětí v ČR v letech 2010–2011
Vyšlo v časopise:
Čes-slov Pediat 2011; 66 (1): 54-55.
Kategória:
Stanovisko odborné společnosti/pracovní skupiny
Údaje WHO uvádějí, že pneumokoková onemocnění zahubí ročně na celém světě, především v rozvojových zemích, více než 700 000 dětí ve věku do 5 let [1]. Na celkovém počtu 8 795 000 úmrtí dětí v této věkové skupině se podílí infekční nemoci 68 %, pneumonie 18 %, průjmová onemocnění 15 % a malárie 8 % [2]. Roční výskyt invazivních pneumokokových onemocnění v celé populaci u nás je v porovnání s výskytem invazivních meningokokových onemocnění a invazivních hemofilových nákaz (před zavedením očkování proti hemofilu influenzae typu b) trojnásobný [3, 4, 5].
V roce 2009 bylo podle statistiky SZÚ v ČR zachyceno 356 případů invazivních onemocnění způsobených pneumokoky [5], skutečný výskyt pneumokokových infekcí je ale jistě mnohem vyšší. Důvodem je především fakt, že při febrilních stavech se v ČR provádí vyšetření hemokultury ve srovnání se západním zahraničím jen zřídka, navíc po technické stránce často nedokonale, proto i výtěžnost záchytu je malá.
Nejvíce jsou pneumokokovými onemocněními ohroženi kojenci a děti do 5 let věku a jedinci starší 65 let. Jak známo, do roku 2000 byla k dispozici pouze polysacharidová vakcína určená dospělým a dětem starším než 2 roky, její ochranný efekt v rizikové skupině kojenců a batolat byl ovšem velmi malý.
Před více než 10 lety byla v USA zahájena vakcinace proti 7 nejinvazivnějším sérotypům pneumokoka (4, 6B, 9V, 14, 18, 19F, 23F). Tato očkovací látka byla v USA nazvaná Prevnar®, v Evropě pak byla distribuována pod názvem Prevenar®. Sedmivalentní pneumokoková konjugovaná vakcína (PCV-7) vyvolává tvorbu ochranných protilátek dobře i u kojenců. Zkušenosti v USA byly po zavedení Prevnaru® natolik pozitivní, že výroba nestačila krýt požadavky a do Evropy se vakcína dostala opožděně. Vysoká poptávka po konjugované vakcíně byla způsobena tím, že první statistické údaje ukázaly, že po plošném očkování byl v USA zaznamenán pokles invazivních pneumokokových infekcí vyvolaných očkovacími sérotypy až o 98 %!! [6]. Použití této konjugované vakcíny vedlo rovněž k významnému poklesu výskytu pneumonií a otitid [6].
V roce 2009 byly na trh uvedeny další dvě konjugované vakcíny pro děti:
Synflorix® (PCV-10) na rozdíl od 7valentní vakcíny navíc obsahuje sérotyp 1, 5 a 7F.
Další novou vakcínou na trhu od roku 2010 je Prevenar 13® (PCV-13), oproti Prevenaru® (PCV-7) obsahuje navíc ony 3 sérotypy jako Synflorix a přidány jsou ještě další 3 nové sérotypy – 3, 6A a 19A. Pokrytí sérotypů, zachycených od dětí s invazivními pneumokokovými onemocněními, konjugovanými vakcínami bylo u nás za období 2000–2009 nejvyšší u dětí ve věku 0–11 měsíců (7valentní konjugovaná vakcína, PCV-7) celkem 59,3 %; 10valentní konjugovaná vakcína, PCV-10, celkem 70,4 %, 13valentní konjugovaná vakcína, PCV-13, celkem 79,0 %) a u dětí ve věku 1–4 roky (PCV-7 celkem 63,9 %, PCV-10 celkem 71,7 %, PCV-13 celkem 85,5 %) [5]. Ochranný efekt by tak plynule stoupal s počtem sérotypů obsažených ve vakcíně.
U pacientů nejvyšších věkových skupin dosahovalo pokrytí invazivních sérotypů hodnoty nad 60 % až u PCV-13. V roce 2009 byl oproti předchozímu období zjištěn mírný procentuální vzestup vakcinačních sérotypů 14, 7F a 19A a mírný pokles sérotypů 19F a 3 u pacientů všech věkových skupin [5]. K nejčastějším vyvolavatelům invazivních pneumonií u dětí ve věku 0–18 let u nás v letech 2000 až 2008 patřily sérotypy 1, 6B, 14, 23F, 9V, 4, 18C a 7F, všechny obsažené současně v PCV-10 i PCV-13 a dále potom sérotypy 3, 6A a 19A, všechny obsažené pouze v PCV-13 [7, 8].
Evropskou lékovou agenturou EMEA uznaná indikace použití vakcín proti pneumokokům je pro státy Evropské unie Synflorix® – ochrana před invazivními pneumokokovými onemocněními a otitidami (vyvolanými 10 vakcinačními sérotypy) u dětí ve věku od 6 týdnů do 2 let, pro Prevenar 13® pak ochrana před invazivními pneumokokovými onemocněními, otitidami a také navíc pneumoniemi vyvolanými 13 vakcinačními sérotypy, a to včetně sérotypů 3, 6A a 19A u dětí ve věku od 6 týdnů do 5 let [9, 10].
Od roku 2010 je očkování proti pneumokokům hrazeno pro Prevenar® a Synflorix® a z větší části i pro Prevenar 13® všemi zdravotními pojišťovnami pro děti od 3 měsíců, pokud je dodrženo schéma 3+1. Opakovaná surveillance ukáže v budoucnu efekt polyvalentních vakcín, včetně potenciálního „replacement“ fenoménu. Pro dětská lůžková oddělení se doporučuje provádět častěji vyšetření hemokultur a domluvit s příslušnou mikrobiologickou laboratoří způsoby odběru a zpracování materiálu odpovídajícím způsobem.
ZÁVĚR
Závěrem je možno konstatovat: Epidemiologická data hodnotící u všech 3 vakcín (Prevenar®, Synflorix® a Prevenar 13®) možné pokrytí infekcí vyvolaných různými sérotypy pneumokoka ukazují, že zvýšení počtu antigenů v očkovací látce je výhodné. V současnosti se tak zřetelně zvyšuje pravděpodobnost pokrytí kmenů pneumokoků vyvolávajících i v ČR závažná onemocnění a záněty středouší. Při zvýšeném výskytu dětských pneumonií s výpotkem a rozpady plicní tkáně se jeví výhodné i doplnění sérotypů 3, 6A a 19A.
Česká pediatrická společnost a Společnost infekčního lékařství doporučují i nadále co nejširší ochranu dětí proti pneumokokovým infekcím očkováním, především u dětí nejnižších věkových skupin.
Česká pediatrická společnost ČLS JEP
Společnost infekčního lékařství ČLS JEP
Zdroje
1. Morbidity and Mortality Weekly Report 2006 May 12; 55(18): 505–528.
2. Black RE, Cousens S, Johnson HL, et al. Global, regional, and national causes of child mortality in 2008: a systematic analysis. Lancet 2010; 375: 1969–1987.
3. Křížová P, Kalmusová J, Musílek M. Invazivní meningokokové onemocnění v České republice v roce 2009. Zprávy EM (SZÚ Praha) 2010; 19(1–2): 26–30.
4. Lebedová V, Beneš Č, Kalmusová J, Křížová P. Závažná onemocnění způsobená Haemophilus influenzae v České republice v roce 2009. Zprávy EM (SZÚ Praha) 2010; 19(1–2): 31–34.
5. Motlová J, Beneš Č, Křížová P. Invazivní pneumokoková onemocnění v České republice v roce 2009. Zprávy EM (SZÚ Praha) 2010; 19(3): 68–77.
6. SPC Prevenar 13.
7. Maresova V, Blechova Z, Vancikova Z, Bergerova T, Houstkova H, Pohl J, Pizingerova K, Smrcka V, Borskova K, Gabrielova A, Matejkova J, Trojanek M, Zemlickova H, Motlova J. Bacteremic Pneumococcal Pneumonia in Children: Clinical Features, Therapy and Prevention. Poster and abstract. Presented at the 6th World Congress on Pediatric Infectious Diseases, Buenos Aires, Argentina, November 18–22, 2009.
8. Ansaldi F, Canepa P, de Florentiis D, Bandettini R, Durando P, Icardi G. Increasing incidence of serotype 19A Streptococcus pneumoniae and emergence of vaccine escape recombinants ST695 in Liguria, Italy, seven years after PCV7 implementation. Clin Vaccine Immunol 2010 Dec 22. [Epub ahead of print].
9. Prymula R, Irena H, Miroslav S, Kriz P, Motlova J, Lebedova V, Lommel P, Kaliskova E, Pascal T, Borys D, Schuerman L. Vaccine 2011 Jan 5 (Epub ahead of print).
10. Nuorti JP, Whitney CG; Centers for Disease Control and Prevention (CDC). Prevention of pneumococcal disease among infants and children – use of 13-valent pneumococcal conjugate vaccine and 23-valent pneumococcal polysaccharide vaccine – recommendations of the Advisory Committee on Immunization Practices (ACIP). MMWR Recomm Rep 2010 Dec 10; 59(RR-11): 1–18.
Štítky
Neonatológia Pediatria Praktické lekárstvo pre deti a dorastČlánok vyšiel v časopise
Česko-slovenská pediatrie
![Číslo 1](https://www.prelekara.sk/media/cache/resolve/journal_issue/media/image_pdf/cdf7798a8af78c09468ec07da54b1c51.jpeg)
2011 Číslo 1
- Gastroezofageální reflux a gastroezofageální refluxní onemocnění u kojenců a batolat
- Substitučná liečba imunoglobulínmi pri sekundárnej protilátkovej imunodeficiencii – konsenzus európskych expertov
- Odporúčania na liečbu sekundárnej imunodeficiencie v hematoonkológii
- Sekundárne protilátkové imunodeficiencie z pohľadu reumatológa – literárny prehľad a skúsenosti s B-deplečnou liečbou
Najčítanejšie v tomto čísle
- Vybraná onemocnění červené krevní řady
- Poruchy kŕmenia v detskom veku
- Autoimunitní onemocnění jater v dětském věku – část II
- Chuť první cigarety: ovlivňuje vývoj kuřáckého chování?