Primář Jiří Spáčil oslavil 80. narozeniny
Vyšlo v časopise:
Vnitř Lék 2019; 65(11): 722
Kategória:
Osobní zprávy
Na den 17. října připadlo letos mimořádné a těžko uvěřitelné jubileum – osmdesátiny primáře MUDr. Jiřího Spáčila, CSc.
Pan primář Spáčil se narodil roku 1939 v Praze do lékařské rodiny. Jeho otec působil dlouhodobě jako obvodní lékař ve čtvrti Modřany a také jeho sestra byla lékařka. Otcův příklad měl nesporně zásadní vliv na volbu jeho profesního zaměření. Po maturitě nastoupil na Fakultu všeobecného lékařství Univerzity Karlovy v Praze a v roce 1962 zde promoval. Jeho první pracovní místo po promoci mu bylo úředně přiděleno na tzv. umístěnku do Okresní nemocnice v Mostě. Zde vystřídal různá pracoviště, ale rozhodující pro jeho další odborné směřování bylo jeho zařazení na interní oddělení vedené primářem J. Ulrichem. U tohoto uznávaného klinika získal základní internistickou erudici a složil pak atestaci v oboru vnitřního lékařství. Na základě výsledku konkurzu byl v roce 1966 přijat na místo sekundárního lékaře v Ústavu pro choroby oběhu krevního v Praze – Krči. Přestup na prestižní pracoviště vedené prof. Brodem nasměroval dr. Spáčila ke kardiovaskulární problematice, o kterou měl už během studií zájem a které zůstal věrný po celou dobu své další profesní kariéry. V krčském Ústavu pro choroby oběhu krevního, který se stal po roce 1972 součástí Institutu klinické a experimentální medicíny (IKEM), byl zařazen do angiologické skupiny vedené MUDr. Jiřím Linhartem, DrSc., a doc. MUDr. Ivo Přerovským, DrSc. V mimořádném prostředí tohoto pracoviště prohloubil své znalosti kardiologie a angiologie, takže se stal jedním z vedoucích odborníků v této problematice v naší zemi. Kandidátská disertační práce dr. Spáčila, kterou obhájil v roce 1976, byla zaměřena na diagnostiku a léčbu kritické končetinové ischemie.
Další zásadní změna v životě dr. Spáčila se odehrála v roce 1978. Opustil kliniku kardiologie IKEM vedenou tehdy prof. Fabiánem a přešel na III. interní kliniku 1. LF UK a VFN v Praze vedenou tehdy prof. Pacovským a současně se stal krajským odborníkem pro kardiologii. Na proslulé III. interní klinice 1. LF a VFN pak působil po celou další dobu své pracovní činnosti a po roce 1989 až do roku 2001 působil ve vedení tohoto pracoviště jako primář.
Vedle klinické činnosti byl primář Spáčil po celou dobu vysoce aktivní v rámci České lékařské společnosti J. E. Purkyně, především v jejím odvětví, týkajícím se kardiologické a angiologické odbornosti. V jejím rámci se podílel na aktivitách Angiologické sekce a Pracovní skupiny angiologie. Od vzniku České angiologické společnosti v roce 1993 byl opakovaně zvolen do jejího výboru a až do roku 2012 zastával střídavě funkci vědeckého sekretáře nebo místopředsedy.
Mimořádným způsobem se zasloužil o budování sítě angiologické péče v naší zemi a o výchovu nové generace angiologů. Po založení subkatedry angiologie Institutu postgraduálního vzdělávání ve zdravotnictví v Praze v roce 1999 se stal jejím prvním vedoucím a jeho zásluhou vznikla koncepce postgraduálního vzdělávání v angiologii, která se stala od roku 2004 atestačním oborem. Osobně vedl školící programy zaměřené na diagnostiku a léčbu cévních onemocnění a zpracoval angiologickou problematiku jednak do učebních textů pro studenty lékařských fakult, jednak jako spoluautor několika edicí monografie Vnitřní lékařství, připravených prof. Klenerem, a monografie Farmakoterapie vnitřních nemocí, kterou připravil prof. Marek. Od roku 1996 opakovaně zpracovával a koordinoval přednáškový program pro Angiologická sympozia s postgraduální problematikou organizovaná každoročně Angiologickou společností.
Opomenout nelze ani působení primáře Spáčila v České lékařské komoře, v níž od jejího vzniku až do roku 2018 zastával funkci předsedy oborové komise pro angiologii a současně byl i členem předsednictva ČLK v Praze 2.
Primář Spáčil může celým svým profesním životem sloužit jako příklad toho, že lze úspěšnou vědeckou a klinickou karieru dělat tak zvaně slušně. I když velkou část života prožil v minulém režimu, nenechal se svést k politickému angažování nebo jiným praktikám, vždy vystupoval korektně a čestně a takový zůstává i nyní. V době, kdy oslavuje 30. výročí sametové revoluce, stále pracuje ve své ordinaci, která je nedaleko od lékařské fakulty, na které dlouhá léta působil, a s nepolevujícím úsilím se stále věnuje problémům klinické medicíny. Jeho dosavadní rozsáhlá publikační aktivita se nadále rozšiřuje o další položky. Nevynechává ani příležitost, aby se aktivně účastnil angiologických sjezdů, a jeho přednášky často odkrývají přehlížené klinické problémy nebo se věnují celospolečensky závažným tématům.
Milý Jirko, dovol, abych Ti za všechny bývalé i nynější spolupracovníky k letošnímu jubileu pogratuloval a popřál, aby všechno dobré, co Tě v životě potkalo, pokračovalo v plné míře i v dalších letech a všechna negativa, aby se Ti vyhýbala.
Karel Roztočil
Doručeno do redakce 4. 11. 2019
MUDr. Karel Roztočil
Angiologické pracoviště Kliniky kardiologie IKEM, Praha
Štítky
Diabetológia Endokrinológia Interné lekárstvoČlánok vyšiel v časopise
Vnitřní lékařství
![Číslo 11](https://www.prelekara.sk/media/cache/resolve/journal_issue/media/image/e5782888ebae9f107f4026ec96a2e5c2.png)
2019 Číslo 11
- Parazitičtí červi v terapii Crohnovy choroby a dalších zánětlivých autoimunitních onemocnění
- Pleiotropní účinky statinů na kardiovaskulární systém
- Statiny indukovaná myopatie: Jak na diferenciální diagnostiku?
- Zástava srdce u pacienta se střelnými ranami – kazuistika
- Význam hydratace při hojení ran
Najčítanejšie v tomto čísle
- Funkční onemocnění trávicího traktu a bolest
- Interferon-alfa v léčbě myeloproliferativních onemocnění
- Nedostatek vitaminu D a jeho zdravotní dopady
- Imunodeficience v rámci diferenciální diagnostiky intersticiálních plicních procesů