K očkování proti tuberkulóze
Vyšlo v časopise:
Čes-slov Pediat 2009; 64 (2): 55-56.
Kategória:
Editorial
Společně s našimi kolegy z odborných společností v sousedních zemích se domníváme, že současný stav celoplošné vakcinace BCG novorozenců (ale i kojenců) je za stávající epidemiologické situace v ČR jen obtížně odůvodnitelný. Zatím současná legislativa předepisovala povinné plošné očkování všech novorozenců již na porodnici a přeočkování v 11 letech života. Toto očkování (vakcinace) u novorozenců bylo u nás zahájeno již v roce 1953, provádí se tedy již 55 let. V současnosti je pravidelné očkování proti TBC vymezeno vyhláškou z roku 2006.
Přehled MUDr. Jiřího Wallenfelse publikovaný v tomto čísle Česko-slovenské pediatrie dokládá, že naše republika zůstává se svojí strategií v „klubu východoevropských zemí“. Většina západoevropských zemí s nízkou incidencí TBC srovnatelnou s incidencí v ČR už svoje očkovací schémata radikálně změnila. V sousedních zemích – Německu a Rakousku – byla BCG vakcinace ukončena už před léty (SRN 1988, Rakousko 2001), ačkoliv počet imigrantů ze zemí se zvýšenou incidencí TBC je tam daleko vyšší než u nás. V Rakousku už dokonce ustoupili i od BCG vakcinace u tzv. rizikových skupin, ke kterým imigranti jistě patří. Přeočkování BCG u českých dětí v 11 letech už je vůbec těžko zdůvodnitelné, dávno se v citovaném zahraničí neprovádí.
Důvodem, proč se přestalo ve většině rozvinutých zemí očkovat, je fakt, že počet nových případů dětské TBC v posledních dekádách významně klesal, a dále i skutečnost, že BCG vakcinace sama o sobě není schopna TBC nákaze zabránit. Z praktického hlediska byla dalším pádným argumentem i skutečnost, že všude na světě je BCG vakcinace dostupnými očkovacími látkami komplikována vedlejšími reakcemi, které jsou v řadě případů závažné. Frekvence typu severe adverse effect není sice nijak dramatická, závažný problém ale představuje narušení pravidelného očkovacího kalendáře. Děti nelze totiž dále očkovat v běžném schématu, protože není zhojena kalmetizační jizva nebo je přítomna axilární lymfadenitida.
Na schůzi výboru ČPS ČLS JEP dne 20. listopadu 2008 byl přítomnými primáři mimopražských oddělení konstatován nárůst případů pertuse u dětí, u kterých byla odložena pravidelná vakcinace pro nezhojené jizvy po BCG očkování. Budeme se snažit upřesnit zatím nepotvrzené zprávy dokonce o úmrtí na pertusi v tomto kontextu. Přítomný zástupce praktických pediatrů rovněž sdělil vlastní zkušenosti s vysokým počtem vedlejších reakcí, které narušují pravidelné očkování. Tyto vedlejší reakce, jejichž recentní přehled uveřejnil SÚKL, jsou pak zdrojem zbytečného vyšetřování malých kojenců z důvodů diferenciálně diagnostických nejistot, oddalování případných drobných chirurgických zákroků atd. Navíc aplikace BCG vakcíny novorozenci s nerozpoznaným těžkým vrozeným kombinovaným defektem imunity (SCID) má pravidelně fatální průběh pod obrazem BCG sepse.
Jedním z hlavních argumentů vůči omezení, resp. zrušení BCG vakcinace je známá epidemiologická studie započatá v českých krajích v roce 1986, kdy jedna třetina novorozenců nebyla očkována a incidence TBC stoupla. Z článku referujícím o této studii a publikovaném v zahraničním tisku ovšem zdaleka nevyplývá, že šlo o nějaké dramatické zhoršení tehdejší situace. To lze konečně dovodit i z nedávno u nás publikovaných komentářů, které uvádějí na pravou míry tehdejší výsledky. Publikace ze zahraničí dokonce výsledky této české studie citují jako argument, proč není třeba BCG vakcinaci celoplošně provádět, zatímco u nás se ale stále používá jako argument pro pokračování očkování stejným způsobem. Návrhy přesunout termín očkování na pozdější dobu u větších kojenců by byly provázeny nesmírně složitými organizačními opatřeními, testováním tuberkulinové reakce před kalmetizací na kalmetizační stanici. Při negativním nálezu teprve vlastní očkování, putování matek mimo místo bydliště s kojencem, náklady vzniklé rodinám cestováním atd. Je těžko představitelné, jak by se tento systém v rámci primární péče o děti optimálně zvládnul. Výbor ČPS sdílí v tomto ohledu názory Odborné společnosti praktických lékařů pro děti a dorost.
Není pochyb o tom, že odborná grémia v sousedních zemích, kde byla BCG vakcinace ukončena, vycházela z relevantních podkladů. A hlavně zatím v žádné zemi, kde bylo očkování zrušeno, nejsou dosud shledávány žádné důvody, proč by měla být kalmetizace znovu zavedena. Pokud by se takové důvody v budoucnu objevily, je samozřejmě možno otázku vakcinace revokovat. Doufejme, že pak již se zcela jiným, účinnějším typem vakcíny, která by jevila daleko nižší frekvenci vedlejších účinků. Na jejím vývoji, jak známo, se zatím intenzivně pracuje.
Argumentací, podporující naše stanovisko, je i doporučení WHO. Odvoláváme se i na dopisy, které byly adresovány České pediatrické společnosti kolegy-pediatry z Rakouska a z výboru STIKO v Německé spolkové republice. Ty jasně vysvětlovaly důvody, proč bylo očkování u našich sousedů zrušeno. Kopie těchto dopisů byly odeslány k rukám hlavního hygienika ČR.
Jsme si vědomi toho, že změny legislativně zakotvené kalmetizace nejsou jednoduchým aktem. Přesto se domníváme, že po dlouhých diskusích nastal čas problematiku skutečně řešit. Prvním krokem by měl být samozřejmě návrh zrušení revakcinace jedenáctiletých. Nicméně stanoviskem České pediatrické společnosti je zrušit plošnou kalmetizaci a omezit se na očkování rizikových skupin, které musí být definovány epidemiology a kliniky. Toto stanovisko podporují i Odborná společnost praktických lékařů pro děti a dorost a Sdružení praktických lékařů pro děti a dorost.
Za výbor České pediatrické společnosti
ČLS JEP
Doc. MUDr. Jozef Hoza, CSc., předseda
Prim. MUDr. Josef Gut, místopředseda
Prof. MUDr. Jan Janda, CSc., vědecký sekretář
Zdroje
1. Trnka L, Dankova D, Svandova E. Six years experience with the discontinuation of BCG-vaccination: 1. Risk of tuberculosis infection and disease. Tuber. Lung Dis. 1993;74: 167–172.
2. Romanus V, Svensson Å, Hallander HO. The impact of changing BCG coverage on tuberculosis incidence in Swedish-born children between 1969 and 1989. Tuber. Lung Dis. 1992;73: 150–161.
3. Sanchez-Albisua I, Baquero-Artigao F, Del Castillo F, Borque C, Garcia-Miguel MJ, Vidal ML. Twenty years of pulmonary tuberculosis in children: what has changed? Pediatr. Infect. Dis. J. 2002;21: 49–53.
4. Bundesamt für Gesundheit. Tuberkulose in der Schweiz: 1999–2000. Bull. BAG 2002;(Nr. 9): 168–174.
5. Bundesamt für Gesundheit. Vorgehen bei Verdacht auf Tuberkulose bei Asylsuchenden. Bull. BAG 2000;(Nr. 46): 907–908.
6. http://www.who.int/gtb/publications/globrep02/index.html.
7. World Health Organization. BCG in immunization programmes.Wkly Epidem. Rec. 2001;76: 33–39.
8. Siegrist C, Desgrandchamps D, Heininger U, Vaudaux X. How to improve communication on vaccine issues at the national level? INFOVAC-PED: an example from Switzerland. Vaccine 2001;20(Suppl. 1): S98–S100.
9. Očkovací politika ve Švýcarsku: http://www.neonatologie.ch/assets/pdf/BCG_2003_d.pdf.
10. Danková D, Trnka L, Svandová E. Six years’ experience with the discontinuation of BCG vaccination. Transmission of tubercle bacilli in an unvaccinated population. Institute of Chest Diseases, Prague, Czech Republic. Tuber. Lung Dis. 1994 Aug;75(4): 266–270.
Štítky
Neonatológia Pediatria Praktické lekárstvo pre deti a dorastČlánok vyšiel v časopise
Česko-slovenská pediatrie
![Číslo 2](https://www.prelekara.sk/media/cache/resolve/journal_issue/media/image_pdf/10763bc0a11201d5c9535cd0034045ee.jpeg)
2009 Číslo 2
- Gastroezofageální reflux a gastroezofageální refluxní onemocnění u kojenců a batolat
- Substitučná liečba imunoglobulínmi pri sekundárnej protilátkovej imunodeficiencii – konsenzus európskych expertov
- Odporúčania na liečbu sekundárnej imunodeficiencie v hematoonkológii
- Sekundárne protilátkové imunodeficiencie z pohľadu reumatológa – literárny prehľad a skúsenosti s B-deplečnou liečbou
Najčítanejšie v tomto čísle
- Očkování proti tuberkulóze
- Geneticky podmíněné formy nefrotického syndromu u dětí
- Refluxní striktury jícnu u dětí – léčba a výsledky
- Monogenní hypertenze