Pregraduální výuka geriatrie a Evropské curriculumpro výuku geriatriena lékařských fakultách doporučené UEMS-Sekcí geriatrické medicíny
Teaching geriatrics at undergraduate level and the European undergraduate curriculum in geriatric medicine at medical faculties as recommended by UEMS-Geriatric Medicine Section.
The aging of the population and increasing numbers of elderly people in the society call for complex solutions. In the area of healthcare i.e. age-related health problems, maintenance of health, the organization and quality of healthcare services, etc., knowledgeable approach on the part of pro-perly educated health professionals is a necessity. Therefore educational programs for individual healthcare professions must be structured accordingly, particularly medicine study programmes for future physicians. In the article we present a new educational programme for geriatric medicine for medical students developed by the UEMS - Geriatric Medicine Section and supported by the Czech Gerontological and Geriatric Society, Czech Medical Association which should be introduced into curriculum at every medical faculty in the Czech Republic
Keywords:
undergraduate education – geriatrics – UEMS-Geriatric Medicine Section curriculum
Autoři:
Prof. MUDr. Eva Topinková, CSc.; MUDr. Pavla Mádlová
Působiště autorů:
Geriatrická klinika 1. LF UK a VFN Praha
Vyšlo v časopise:
Geriatrie a Gerontologie 2014, 3, č. 2: 95-99
Kategorie:
Vzdělávání
Souhrn
Stárnutí populace a narůstající počet seniorů ve společnosti vyžadují komplexní řešení. V oblasti zdravotních změn, tj. věkem podmíněných zdravotních problémů, udržení zdraví, organizace a kvality zdravotních služeb, je nezbytný poučený přístup odborně vzdělaných zdravotnických profesionálů. Tomu musí odpovídat i vzdělávací programy pro jednotlivé profese, především pro studující lékařství. V článku je prezentován nový doporučený vzdělávací program geriatrie pro studenty lékařství vypracovaný UEMS –Sekcí geriatrické medicíny a podpořený Českou gerontologickou a geriatrickou společností ČLS JEP, který by měly zavést do svých curriculi všechny lékařské fakulty v ČR.
Klíčová slova:
pregraduální vzdělávání – geriatrie – curriculum UEMS-Sekce geriatrické medicíny
Stárnutí populace a narůstající počet seniorů ve společnosti vyžadují komplexní řešení. Stárnutí populace a prodlužující se střední délka života, mnoha politiky a ekonomy označovaná za problém, je největším úspěchem v historii lidstva a prodloužení života „longevity“ v populačním kontextu je novou výzvou pro společnost.
Klinická geriatrie
Oblast zdravotních změn, tj. věkem podmíněných zdravotních problémů, udržení zdraví, organizaci a kvalitu zdravotních služeb, pokrývá obor klinická gerontologie, označovaná v zahraničním písemnictví jako „health gerontology“. Zahrnuje tedy nejen samostatný lékařský obor geriatrie, který je v současnosti v ČR základním lékařským oborem, ale i další lékařské obory, například gerontopsychiatrii, gerontonefrologii, gerontofarmakologii, které již ve svém názvu deklarují oborovou orientaci na geriatrické pacienty. Některé z nich jsou již samostatnými nástavbovými obory podle dřívější terminologie, podle současné terminologie certifikovanými kurzy v postgraduálním vzdělávání. Se starými nemocnými se však se zvyšující frekvencí setkávají lékaři většiny medicínských oborů, především interní obory, všeobecné praktické lékařství, ale i obory chirurgické. Do klinické gerontologie však významně zasahují i obory, jako je posudkové lékařství, hygiena a epidemiologie, sociální lékařství a veřejné zdravotnictví.
Oprávněně lze požadovat, aby se budoucí lékaři již v pregraduální výchově setkávali s geriatrickou problematikou. To znamená, aby lékařské fakulty revidovaly svá současná curricula magisterských programů lékařství a věnovaly pozornost výuce geriatrie, a to nejen výuce v rámci samostatného oboru geriatrie, ale zahrnuly otázky gerontologie a geriatrie do výuky jak preklinických, tak především klinických oborů ve výuce.
Všechny lékařské fakulty v ČR a stále se rozšiřující počet nelékařských fakult zajišťují také profesní pregraduální výuku řady nelékařských zdravotnických oborů – v oborech ošetřovatelství, fyzioterapie a ergoterapie, nutriční terapie, klinická farmacie, klinická psychologie ad. Také tyto nelékařské obory patří v širším kontextu do klinické gerontologie a tuto skutečnost by měli zohledňovat a na mnoha fakultách již zohledňují v obsahu (curriculum) těchto studijních programů.
Univerzitní i další profesní vzdělávání v gerontologii by mělo proporcionálně pokrývat všechny tyto oblasti a vychovávat vysokoškolsky vzdělané odborníky pro celé spektrum pracovních příležitostí, které stárnutí populace přináší a bude přinášet. Oprávněně požadujeme, aby obsahy jednotlivých vysokoškolských studijních programů byly harmonizovány i na evropské úrovni tak, aby absolventi byli schopni uplatnit se na trhu práce ve všech zemích Evropské unie.
Růst počtu seniorů staví před terciární vzdělávání významné úkoly:
- kvalifikovaně odhadnout potřebu počtu odborníků v jednotlivých oblastech gerontologie pro časový horizont nejméně 30–40 let
- doplnit a restrukturalizovat vzdělávací programy
- vychovat dostatečný počet vysokoškolsky vzdělaných odborníků
- ustavit katedry (kliniky pro obor geriatrie) a stabilizovat pedagogické týmy
- rozvíjet vědeckou činnost v oblasti biogerontologie, klinické gerontologie, v humanitních vědách včetně mezinárodní spolupráce.
Pregraduální vzdělávání na lékařských fakultách
Naplnění požadavku na vzdělání studentů lékařství v geriatrii naráží na několik bariér:
- Na prvním místě je to chybění jednotného curricula, které by bylo akceptováno lékařskými fakultami. V zahraničí se jako nejefektivnější ukazuje celostátní curriculum každé fakulty(3, 5), které je v souladu s akreditovaným vzdělávacím programem. Doporučuje se jeho formální odsouhlasení profesní odbornou společností. Inspiraci pro Českou republiku bylo možno najít již ve starším doporučení UEMS – Sekce geriatrické medicíny pro pregraduální výuku publikovaném v roce 2003(18), které však nedosáhlo potřebného rozšíření v evropském kontextu univerzitního vzdělávání a ani v České republice nebyla doporučení integrována do výuky na jednotlivých lékařských fakultách. V zahraničí vzhledem k časté autonomii vysokých škol byly v odborné literatuře publikovány národní obsahové programy pro pregraduální výuku geriatrie pouze v USA, Velké Británii a Austrálii(1, 2, 4, 12, 14).
- Další významnou bariérou je nedostatečný rozsah a forma výuky, která by umožnila praktické naplnění doporučeného obsahu. V roce 2008 publikovali Michel et al. výsledky šetření proběhlého v rámci EUGMS (European Union Geriatric Medicine Society) v členských zemích EU. Potvrdili vysoce variabilní pregraduální výuku v jednotlivých sledovaných zemích, a to jak v obsahu, tak v rozsahu a formě výuky(12). Situace v Evropě byla prakticky stejná jako ve starším publikovaném přehledu WHO z roku 2000(9). Na mnoha univerzitách nebyla geriatrie vyučována vůbec, a i v zemích, kde vyučována byla, nebyla často rozpoznána jako samostatný obor a byla vyučována jako součást jiných oborů, nejčastěji vnitřního lékařství nebo všeobecného praktického lékařství. Tento model výuky sice nabídl studentům seznámení se s některými problémy geriatrie, nenabídl však komplexní přístup ke geriatrickému pacientovi ani praktickou výuku na geriatrickém pracovišti. Po stránce rozsahu výuky se jednotlivé evropské země/vysoké školy lišily od několika po téměř 140 hodin(13).
- Poslední bariérou kvalitní pregraduální výuky geriatrie je nedostatečné akademické zastoupení oboru. Akademická geriatrie (v anglosaských zemích pod termínem „academic geriatrics“) reprezentovaná kvalitním akademickým pedagogicko-výzkumným týmem je předpokladem úspěšného naplnění pregraduální výuky. Podle již zmiňované evropské studie je doporučeno ustavení kateder geriatrie a geriatrických klinik jako klinických základen oboru na všech lékařských fakultách(13). Mladí akademičtí pracovníci mají možnost účastnit se kurzů EAMA (European Academy of Medicine on Aging), které je připravují pro akademickou dráhu. V České republice samostatné kliniky a katedry stále na některých lékařských fakultách chybějí a situace se za posledních deset let nezměnila. Fakulty, kde katedry ustaveny nejsou, bohužel nepodporují výchovu a přípravu pracovníků, kteří by obor geriatrie odborně a metodicky zaštítili. Ustavení klinických pracovišť na těchto lékařských fakultách je problematické vzhledem k personální situaci, neexistenci univerzitních nemocnic a nevstřícnosti a omezením ze strany zdravotních pojišťoven.
Doporučení UEMS pro pregraduální výuku studentů lékařství v oblasti geriatrie
UEMS – Sekce geriatrické medicíny publikovala počátkem roku 2014 v časopise Age and Ageing doporučený obsah znalostí a dovedností, které by měl ovládat každý absolvent studia medicíny (magisterského studia lékařství) opouštějící evropskou lékařskou fakultu – Evropské curriculum pro pregraduální vzdělání v oblasti geriatrie(12).
Tvorba evropského curricula vycházela z existujících národních výukových programů(1, 4, 14), z doporučení IAGG z roku 2006(8) a dalších dokumentů(6, 10, 17). Pracovní skupina UEMS – Sekce geriatrické medicíny předložila návrh výukových cílů a klinických dovedností, k nimž se opakovaně vyjádřil panel národních reprezentantů UEMS – celkem 49 odborníků geriatrů z 29 evropských členských zemí UEMS. Většina členů se na svých lékařských fakultách podílí na výuce studentů lékařství. Proběhla celkem 3 kola (Delphi metoda), v nichž se experti vyjadřovali k jednotlivým bodům výukového programu a postupně dosáhli plného souhlasu s obsahem vzdělávacího programu. Konečný vzdělávací program je seskupen do 10 vzájemně se překrývajících oblastí, definujících cíle výuky a znalosti a dovednosti absolventa medicíny (tab. 1). Obsah navrženého curricula podpořila i Česká gerontologická a geriatrická společnost ČLS JEP.
Diskuse
S ohledem na demografický nárůst seniorů, především rostoucí počty osob nad 80 let, upozorňují odborníci i mezinárodní odborné společnosti na neuspokojivou situaci ve výchově a vzdělávání lékařů. Týká se to nejen pregraduální výuky, ale i nedostatečného počtu specialistů v oboru geriatrie a nereflektování této skutečnosti v postgraduálním vzdělávání odborníků ostatních oborů medicíny. Na tuto skutečnost upozornila v loňském roce zpráva v prestižním časopisu Lancet(15) i americký Institute of Medicine (2011)(7).
Pregraduální vzdělávání v geriatrické problematice v zahraničí i u nás je vysoce variabilní a je stále řada lékařských fakult, kde absolventi nezískají ani základní znalosti z této oblasti a i v oblasti postojové a hodnotové zaujímají negativní ageistický postoj ke starým pacientům.
Z těchto důvodů s cílem napomoci ke zlepšení současné situace byl evropskými geriatry doporučen na základě konsenzu návrh na minimální požadavky pro výuku studentů lékařství v oblasti geriatrie. Je pozoruhodné, že bylo dosaženo konsenzu panelu expertů UEMS z 29 evropských zemí, a to i přesto, že výuka i zdravotní systémy v zúčastněných zemích se značně liší. Toto curriculum je prvním krokem ke zlepšení kvality výuky v této oblasti na lékařských fakultách. Lékařské fakulty tak mohou restrukturalizovat a modifikovat již stávající výuku geriatrie tak, aby naplnily obsah Evropského curricula pro pregraduální vzdělávání v oblasti geriatrie a poskytly svým absolventům znalosti a dovednosti nezbytné pro profesní uplatnění. Vzdělávací programy lékařských fakult v ČR je vhodné harmonizovat – s respektováním autonomie a specifik jednotlivých fakult a nabídnout kompatibilitu těchto programů se zahraničím tak, aby absolventi měli možnost širšího uplatnění i v rámci EU, současně dostatečně flexibilní a umožňující reagovat na měnící se požadavky trhu práce.
Ustavení geriatrických klinik na všech lékařských fakultách v ČR jako výukových, výzkumných a metodických center oboru geriatrie je nezbytným předpokladem nejen k rozvoji oboru samého, ale i k zajištění kvalitní pregraduální výuky studentů medicíny a dalších zdravotnických pracovníků i předatestačního vzdělávání lékařů. Geriatrické kliniky plní i úlohu koordinátora výuky geriatrie tak, aby byla geriatrická problematika vyučována nejen v rámci vlastního oboru geriatrie, ale také v preklinických, a především v dalších klinických lékařských oborech. Rovněž nezastupitelnou úlohou geriatrických klinik je výuka nelékařských zdravotnických profesí. Kvalitní výuka se však nemůže odehrávat pouze v přednáškových sálech, ale musíme umožnit školencům získat dovednosti poučeného přístupu ke geriatrickým pacientům přímo v jednotlivých segmentech péče – na akutním geriatrickém lůžku, v geriatrické ambulanci, ale i v segmentu následné péče nebo péče paliativní. Potvrdilo se, že u studentů medicíny se negativní ageistické vnímání starých pacientů zmírnilo po absolvování praktické výuky na geriatrii(11).
prof. MUDr. Eva Topinková, CSc.
e-mail: Eva.Topinkova@vfn.cz
Od roku 2001 je přednostkou Geriatrické kliniky 1. LF UK a VFN v Praze a od r. 1997 vedoucí Subkatedry geriatrie IPVZ.Od 80. let rozvíjí obory vnitřní lékařství, geriatrii a gerontologii na 1. LF UK jako klinik, pedagog a vědecký pracovník. Zavedla výuku geriatrie do magisterského studia lékařství a řady bakalářských studijních programů, iniciovala a je předsedkyní OR postgraduálního doktorského studia Gerontologie, předsedkyní AK MZ ČR pro obor geriatrie a specializačního vzdělávání LF. Je vědeckou sekretářkou ČGGS, prezidentkou klinické sekce IAGG-ER, členkou EUGMS a dalších mezinárodních organizací (interRAI, UEMS, SIOG), expertem EK pro oblast „Aging and Disability“. Je řešitelkou a koordinátorkou řady mezinárodních výzkumných projektů oblasti epidemiologie, disability, klinických, sociálních a etických aspektů geriatrické péče.
Zdroje
1. American Geriatric Society. Core competencies for the care of older patients: recommendations of the American Geriatrics Society. Acad Med 2000; 75: 252–5.
2. Anderson MB. A thematic summary of the geriatrics curricula at 40 US medical schools. Acad Med 2004; 79 (7 Suppl.): S213–226.
3. Blundell A, Gordon A, Gladman J, Masud T. Undergraduate teaching in geriatric medicine: the role of National Curricula. Gerontol Geriatr Educ 2009; 30: 75–88.
4. British Geriatrics Society. Undergraduate Medical Curriculum, 2010. http://www.bgs.org.uk/index.php?option=com_content&view=article&id=306:undergraduatecurriculum&catid=49:generalinfo&Itemid=171
5. Cruz-Jentoft AJ, Franco A, Sommer P, et al. Silver paper: the future of health promotion and preventive actions, basic research, and clinical aspects of age-related disease – a report of the European Summit on Age-Related Disease. Aging Clin Exp Res 2009; 21: 376–85.
6. Gordon AL, Blundell AG, Gladman JR, Masud T. Are we teaching our students what they need to know about ageing? Results from the UK national survey of undergraduate teaching in ageing and geriatric medicine. Age Ageing 2010; 39: 385–8.
7. Institute of Medicine. Retooling for an ageing America: building the healthcare workforce. Report April 2008. J Am Geriatr Soc 2011; 59: 1537–9.
8. International Association of Gerontology and Geriatrics. Geriatric medicine: basic contents for undergraduate medical students, 2006. http://www.iagg.com.br/PdfNoticias/IAGG200831110919.pdf
9. Keller I, Makipaa A, Kalenscher T, Kalache A. Global Survey on Geriatrics in the Medical Curriculum. Geneva, Switzerland: World Health Organization, 2000.
10. Leipzig MR, Granville L, Simpson D, et al. Keeping granny safe on July 1: a consensus on minimum geriatrics competencies for graduating medical students. Acad Med 2009; 84: 604–10.
11. Mádlová P, Neuwirth J, Topinková E. Efektivita výuky gerontologie a geriatrie u studentů 1. LF UK v Praze. Čas Lék Čes 2006; 145: 733–737.
12. Masud T, Blundell A, Lee Gordon A, et al. European undergraduate curriculum in geriatric medicine developed using an international modified Delphi technique, Age and Ageing 2014; 0: 1–8; doi: 10.1093/ageing/afu019
13. Michel JP, Huber P, Cruz-Jentoft AJ. Europe-Wide Survey of teaching in geriatric medicine. J Am Geriatr Soc 2008; 56: 1536–42.
14. Naganathan V. Australian Society for Geriatric Medicine.Position Statement No. 4. Education and Training in Geriatric Medicine for Medical Students. Aust J Ageing 2006; 25: 218.
15. Rechel B, Grundy E, Robine JM, et al. Ageing in the European Union. Lancet 2013; 381: 1312–22.
16. Robbins TD, Crocker-Buque T, Forrester-Paton C, et al. Geriatrics is rewarding but lacks earning potential and prestige: responses from the national medical student survey of attitudes to and perceptions of geriatric medicine. Age Ageing 2011; 40: 405–8.
17. Singler K, Sieber CC, Biber R, Roller RE. Considerations for the development of an undergraduate curriculum in geriatric medicine. Gerontology 2013; 59: 385–91.
18. UEMS 2003. Medical Undergraduate Training in Geriatric Medicine in the European Union. http://uemsgeriatricmedicine.org/UEMS1/dok/undergraduate_training_-_final_document_from_2003.pdf.
Štítky
Geriatria a gerontológia Praktické lekárstvo pre dospelých ProtetikaČlánok vyšiel v časopise
Geriatrie a Gerontologie
![Číslo 2](https://www.prelekara.sk/media/cache/resolve/journal_issue/media/image_pdf/c4f9581ef0bfa52ac7f2cd2784e4f24d.jpeg)
2014 Číslo 2
- Metamizol jako analgetikum první volby: kdy, pro koho, jak a proč?
- Tramadol a paracetamol v tlumení poextrakční bolesti
- Fixní kombinace paracetamol/kodein nabízí synergické analgetické účinky
- Je použití metamizolu během prvního trimestru gravidity bezpečné?
- Srovnání analgetické účinnosti metamizolu s ibuprofenem po extrakci třetí stoličky
Najčítanejšie v tomto čísle
- Posuzování stupně závislosti pro účely příspěvku na péči na základě funkčního hodnocení stavu seniora
- Diabetes mellitus 2. typu ve stáří
- Farmakoterapie seniorů v domovech důchodců
- Efektivita a návaznost jednotlivých systémů péče o geriatrického pacienta